Христо Радевски
Изкусният ковач

chitanka.info

Имал чичо Сава

пет кила стомана.

И веднъж я дава

на ковача Станя.

— Брадвичка резлива

изкови ми!

                Нека

хем да е красива,

хем да ми е лека.

— Брадва ли?

                Веднага!

Брадва — чудесия!

Много ми приляга

тази майстория!

Прашното духало

почна да надува.

Беше то замряло,

в миг се разлудува.

И задуха силно,

сякаш вее буря.

Синкав плам обилно

лумна от кюмюра.

И чукът заблъска

жежката стомана,

рой искри запръска.

Беше утрин ранна.

Пладне мина вече,

иде икиндия.

Покажи, човече,

свойта майстория!

Ето падна здрачът,

вънка притъмнява.

Сили се ковачът —

брадвата не става.

— Брадвата резлива,

чичо, май не стана.

Нещо я не бива

твоята стомана.

Не е тя отлична

и затуй не става!

Виж —

        тесла прилична

мога да направя.

Рече чичо Сава:

— Щом не става брадва,

ха с тесла тогава

пък да ме зарадваш!

Удря пак ковачът,

и не си играе,

рой искри изскачат,

не шега —

                тесла е!

Но нощта минава,

сипва се зората,

вижда се —

                не става,

не върви теслата.

И трудът нахалост,

и парчето вече

твърде изтъняло.

И ковачът рече:

— Лесно се стопява

пустата стомана!

За тесла не става,

че е чуждестранна.

Но ще ти направя

нож с красива дръжка.

Той окуражава,

дава сила мъжка.

Почна пак да чука

тънката стомана.

Чука, та се пука,

но и нож не стана!

Поизтри с ръкава

от чело потта си

и на чича Сава

промълви тогава:

— То за ножа трудно

е да се надявам,

но губерка чудна

ти измайсторявам!

Ще я вдяваш лесно,

с нея ще се хвалиш,

кърпи тя чудесно

скъсани чували.

Няма що да стори

тука чичо Сава.

Мрачно отговори:

— Чукай де!

                Да става!

Почна пак ковачът,

дига шум за двама,

пак искри изскачат,

а губерка няма!

Но с дланта си плеска

чѐлото тогава:

— Че губерка днеска

кой употребява?

Тях за показ само

ги в музей поставят.

А пък аз голямо

„цвър“ ще ти направя.

От жарта издига

късчето с клещите,

мигом потопи го

в хладкото корито.

Шумно „цвър“ се чува

посред облак па̀ра.

Майсторът ликува —

здраво го докара!

Каза чичо Сава:

— Чест на теб и слава!

Много скитах, братче,

по земята грешна,

като теб ковачи

никъде не срещнах!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.